![](https://siidritalu.ee/wp-content/uploads/2024/02/DSC3548-scaled.jpg)
Õunapuu-
puu, mille päritolu lugu ulatub sajandite taha. Teadlaste hinnangul võib sellel olla mitu miljonit aastat.
Muistsed inimesed tarbisid metsikute õunapuude vilju, mida kaudselt tõendavad põletatud puude jäänused, leitud muistsete inimeste asulakohtadelt Šveitsis. Kodustatud õunapuu sünnikoht asub Kasahstani ja Kõrgõzstani piiril, Alatau eelmäestikus, kus siiani võib kohata metsikut Silveri õunapuud. Tänapäeval on umbes 10 000 õunasorti, mis on levinud üle maailma.
Leviku kohta Eeldatavasti tänu Suurele Siiditeele hakkas õunapuu levima kaasaegse Aasia territooriumil. Esimesed teadaolevad katsetused teadliku õunapuu kasvatamiseks pärinevad muistsest Egiptusest. Pole kindel, kas nende viljadest valmistati siidrit. Teades egiptlaste armastust kääritatud jookide, nagu õlle, vastu, oli see võimalik, kuid tõenäoliselt fermenteerus õunasokk pigem spontaanselt kui teadlikult. Säilinud freskodel võib näha õunapuid, mis kasvasid aedades. See, et nende vilju tarbiti toiduks, on juba vaidlustamatu fakt.
Roomlaste panus Järgmise olulise etapina ülemaailmse kodustatud õunapuude leviku suunas oli helleni-rooma tsivilisatsioon. Kuigi mõlemad pidasid veini tsiviliseeritud inimeste joogiks ja kõik muu oli mõeldud ainult barbaaridele.
Juba antiikajal kirjeldati kuni 40 erinevat teadaolevat õunapuusorti. Rooma legioonid andsid märkimisväärse panuse kodustatud õunte levikule. Toidukõlbliku veini importimine polnud alati võimalik, seega pidid sõdurid harjuma kohalike jookidega. Kuna legioonide varustuses olid mitte ainult toit, vaid ka taimede ja puuviljade seemned pikkadeks retkedeks, siis igas laagris tekkinud aedadest, sealhulgas õunapuuaedadest, sai igapäevane nähtus.
Leviku Põhja-Euroopa piirkondadesse (Bretagne’i ja Normandia, Inglismaa) põhjustas asjaolu, et viinapuu ei kohane selles jahedas kliimas eriti hästi, samas kui õunapuu kasvab hästi.
Tuleb märkida, et roomlased ei ole siidri algatajad. Spontaanne õunasoki fermentatsioon oli teada Britannia, Saksamaa ja Prantsusmaa iidsete hõimude seas. Roomlastele võlgneme just kodustatud õunasortide levitamise ja õunaveini tootmise protsessi täiustamise eest.
Kuigi pärast Rooma impeeriumi langemist 5. sajandil pKr hakkas siidri tootmine langema, taaselustatakse see hiljem, alates varasest keskajast ja suhteliselt stabiilsete riikide tekkimisega.